Zoe, undskyld! Jeg har kvajet mig totalt.
Jeg ved godt, jeg gør alting forkert. Men jeg gør mit bedste, okay?
Find på noget, jeg kan gøre for at gøre det godt igen.
- Sådan ligesom et ønske? - Ja.
Du ønsker noget, og så prøver jeg at få det til at gå i opfyldelse.
Til gengæld tilgiver du mig.
- Kan jeg vente til senere? - Selvfølgelig.
Kate...
Du gør ikke alting forkert.
Meget dyre.
Alle ved det. Gulerødder er en anden sag.
Værsgo. Hvor mange mangler vi?
- Kate? - Ja.
- Du skal ikke arbejde i morgen, vel? - Nej.
Det skal Nick heller ikke, vel?
Om søndagen er der lukket. Hvorfor?
Det er mit ønske.
Det var Zoes idé.
- Hvorfor vidste jeg mon det? - Hun siger, hun foretrækker italiensk.
- Dit eller mit køkken? - Er det ikke lettest her?
- Så bruger vi mit. - Mit er fuldt udstyret.
Perfekt. Klokken tolv? Jeg køber ind.
- Fryser du ikke? - Han er for sent på den.
Mænd!
Jeg kommer nu.
- Hjælp. - Jeg kommer!
- Vil du have en hånd? - Nej, jeg klarer den.
- Det er herinde. Nu skal jeg. - Hejsa, chef.
Jeg har varerne. Hvor er køkkenet?
Lige derinde. Ja.
Okay, assistent. På med forklædet.
- Har du en støbejernspande? - Ja, selvfølgelig har jeg det.
Godt.
Nej nej... Fingrene væk fra min Tupperware.
I aften laver Zoe og jeg mad, og kun Zoe og jeg. Zoe.
- Jamen jeg kan hjælpe. - Det er mit ønske.
I aften laver vi pizza!
Pizzaplader, assistent.
Jeg har melet og lidt æg. Så ruller vi en dej.
Ælt godt til med fingrene.
De skal være flotte og runde. Når du er færdig, gør du sådan her.
Det var noget af det første, han lærte mig. Med begge hænder.
Så skal man synge italiensk. Sådan her.
Så klasker man den ned sådan her. Husk, hvad jeg sagde. Du kan godt.
Kate! Vi er klar.
- Ingen sko. - Okay.
Luk øjnene. Kom med.
- Hvad er hemmeligheden? - Vent og se.
Ikke noget med at kigge.
Vi er der næsten.
Luk så øjnene op.
Vi skal vist ikke spise ved bordet.
- Vi har ikke noget. Vi er på safari. - Nå, sådan.
- I har glemt tallerkenerne. - Sid ned. Vi bruger ikke tallerkener.
Beskidte tallerkener tiltrækker store katte.
Vi skal ikke have store katte rendende.
- Hvem mon der har lavet pizzaen? - Mig, mig, mig...!
Hvor var du bare tæt på!
- De rørte sig ikke. - Men jeg fik øjet prikket ud.
Det er en vampyr.
Kongen. Løvernes konge!
- Jeg må hellere lægge hende i seng. - Nu skal jeg.
Tak.
- Hvor har du været i kokkelære? - Jeg sad på skødet af min mormor...
Nå ja. I Miami, ikke?
Det var faktisk i Pittsburgh. Min far arbejdede på stålværket.
- Du har gået på kokkeskole, ikke? - Madlavning var da for piger.
Efter gymnasiet rejste jeg rundt i Italien med rygsæk.
Jeg kan takke en pige, der hedder Sophia, for hele min karriere.
Hun var min første kærlighed. En ældre kvinde. 19.
Hendes far havde et lille trattoria i Toscana.
Han lærte mig alt. Sophia sagde, vi var venner -
- så jeg fik arbejde i hans køkken.
Jeg forelskede mig glødende i mad. Italiensk mad.
- Faktisk alt italiensk. - Hvad blev der af Sophia?
Hendes far opdagede, hvad vi lavede, og fyrede mig.
- Det var en skam. - Det åbnede mange døre.
De næste år arbejdede jeg på nogle af Milanos bedste restauranter.
Hvorfor har du ikke dit eget køkken?
Det ved jeg ikke. Jeg har ikke fået det rigtige tilbud.
Hvad ville du gøre, hvis du fik din drøm opfyldt?
Min drøm er gået i opfyldelse.
- Jeg lavede den i morges. - Jeg er ikke til dessert.
Du har ikke smagt min tiramisu.
Måske er jeg alligevel til dessert.
På italiensk betyder tiramisu "mad for guderne".
- Nej, det gør ikke. - Det burde det gøre.
Du har lidt... creme lige der.
Jeg må hellere gå.
Du læner dig op ad mit halstørklæde.
Nå ja. Undskyld.
Godnat.
Han er så uforudsigelig.
- På hvilken måde? - Alle måder.
Han gør aldrig det rigtige på det rigtige tidspunkt.
- Livet er uforudsigeligt. - Ikke i mit køkken.
Du skal nok undgå det værste.
- Det værste? - At han holder dig ud i en periode.
Er det en eller anden ny terapiform? Svin klienten til?
Kun de fineste terapeuter bruger den.
Vi ses efter skole, okay? Hav en god dag.
- Hej, Kate. - Vi kommer til tiden.
- Har du tid et øjeblik? - Selvfølgelig.
Jeg har talt med Zoes lærer.
Hun har sovet meget i timerne. Ved du, hvad hendes forklaring er?
- Nej. - Hun siger, hun arbejder sent.
Hun siger til vennerne, at hun er køkkenassistent for at få kost og logi.
Hvis jeg rent faktisk troede, at Zoe arbejdede sent -
- skulle jeg kontakte børneforsorgen.
- Det bliver ikke nødvendigt. - Nej. Børn skal passes af familien.
Zoe skulle nødig komme i pleje, efter alt det hun har været igennem.
Jeg er sikker på, at du gør noget, så det ikke når så vidt.
Jeg holder øje med Zoe, og så taler vi sammen igen.
Så ringede mr. Daniels' mobiltelefon -
- og han tog den og snakkede i hele timen. Det var bare så sjovt.
Zoe, der er noget, vi må tale om.
Du kan ikke komme med på arbejde mere.
- Hvorfor ikke? - Jeg er bange for, at de fjerner dig.
- Jamen jeg elsker restauranten. - Det ved jeg godt.
En lille pige skal ikke være oppe så længe.
- Du vil ikke have, jeg er der. - Det passer ikke.
Du skal bare have din nattesøvn. Hører du?
- Du må ikke blive fjernet. - Det er da lige meget!
Du vil jo alligevel ikke have mig!
Zoe.
- Zoe, hold så op! - Slip mig!
Jeg vil have min mor! Ikke dig!
Zoe?
- Må jeg komme ind? - Nej.
- Zoe, det må du altså undskylde. - Gå din vej.
- Hej. Er jeres far hjemme? - Ja. Far!
- Hej. Hvordan går det? - Godt.
Jeg er sent ude, men jeg skal arbejde, og Zoe og jeg har skændtes lidt.
- Vil hun ned? - Bare kig op til hende i ny og næ.
Helt i orden. Ind med jer.
- Har du en nøgle? - Ja. Lige her.
- Tak, Sean. - Hvordan har du det?
- Det er ret nyt for mig. - Jeg ved, hvad der kan hjælpe.
Ring til Anna. Hun er fantastisk. Hun reddede mig efter skilsmissen.
Hun kan passe Zoe, når du har brug for det.
- Tak. - Det var så lidt.
Hvis I skal spille for Irland, må I stramme op.
"Ms. Armstrongs endiviesalat med trøffel -"
"- ledsagede en let dampet og vidunderlig silkeblød helleflynder."
"Den fremhæves af safranemulsionens toner. " Er du kok eller komponist?
"Hendes vagtel med trøfler understregede -"
"- at assistenten komplementerer hendes stil."
Står der det?
Jeg ville bare sikre mig, at du hørte efter.
- Du trænger vist til et glas. - Jeg drikker aldrig på arbejdet.
- Sig, hvad du heller aldrig gør. - Hvad mener du?
Du spiser aldrig dessert. Du drikker aldrig på arbejdet.
Jeg håber lidt, du siger, at du aldrig går ud med fyre, der synger opera.
Jeg går aldrig ud med fyre, der synger opera.
Jeg har den.
Svar lige på det her.
Hvad er de tre hemmeligheder ved det franske køkken?
Hold nu op. Det ved alle da.
Nå, så det gør de? Hvad er de så, Karl Smart?
Smør, smør og smør.
Du er god!
Du behøvede ikke det her. Jeg er ikke fuld eller noget.
Sean. Hej!
Nick, det er Sean, min underbo. Det er Nick, min kollega.
- Dav. - Du bor helt klart ikke i bygningen.
- Hvordan går det med Zoe? - Hun sover sødt. Sød pige.
- Hav en god aften. - Tak, Sean.
Han er enormt sød.
Han holdt bare øje med Zoe.
Han er bare sådan en sød fyr. Den perfekte nabo.
Han er altid bare så...
...på en fuldstændig nabo...
Tag en hovedpinepille.
Ja.
Du skal op nu, skat.
Jeg vil ikke i skole i dag.
Ved du hvad?
Jeg vil ikke på arbejde i dag.
Er det rigtigt?
I dag er det dig og mig.
"Til alle i 22 Bleecker, her er min lille hors d'oeuvre."
- Må jeg se? - Emma Jillian.
- "Tre kilo og 250 gram." - Hun er bedårende.
"Hun glæder sig til at møde jer. Knus og kram. Leah."
Kate er for sent på den.
Hun har bedt om at få fri... af private årsager.
1, 2, 3, 4, 5, 6... Ja! Park Place! Og med et hotel...
- 1500 stærke. - Jeg har ikke nok.
Tag lån. Jeg elsker det her spil!
Kom nu!
Tak! Hvad skal jeg nu bruge?
9. Giv mig 9. Så er der gratis parkering.
Så er det nu.
- Ja! - Nej...! Det er tarveligt!
Jeg er rig...!
- Du ved godt, hvad det betyder. - Nej, hvad betyder det?
Krig!
Så er der slag! Er du bange for en lille pude?
Hvad med det højreb? To havaborrer.
Pancetta, gedeost, østers, tatar, grillet højreb.
Hvor meget længere? Få lidt fart på!
Souffléen er sent på den.
Vi havde 110 kuverter i aften. Det hele var fortræffeligt.
Du havde virkelig fod på menuen. Du har givet det dit personlige præg -
- og alle stamgæsterne har bemærket det.
Hvad siger du til en fastansættelse?
Det ville jeg gerne. Hvis det er i orden med Kate.
- Hvem er det? - Er du klar over, hvad klokken er?
- Hvad er den? - Den er uhyrligt mange.
Køkkenet var helt forandret uden dig i aften.
Det gik garanteret fint uden mig.
- Det var et mareridt. - Det var bedre.
Cognac... hvidvin...
...bladselleri...
...porrer, skalotteløg...
...og hvidløg.
Jeg kan smage trøfler.
- Jeg tror ikke... - Lad være med at tænke.
Pandekager!
Pandekager.
Hvor er min assistent?
- Pandekager? - Giver du et nap med?
Vend den.
Flot. Du burde lave din egen restaurant. "Hos Zoe".
- "Hos Nick og Zoe". - Hallo. Jeg pressede appelsiner.
Okay. "Hos Nick, Kate og Zoe".
Det har en god klang.
Ikke foran Zoe.
Zoe, nu kysser jeg din moster.
Hvor er det bare pinligt.
- Hvordan skal vi nu arbejde sammen? - Vi gør, som vi plejer.
Du siger, hvad jeg skal, og så gør jeg, lige hvad der passer mig.
I skal se noget. Skynd jer! Kom så.
Undskyld. Har du nogen kaffir-limeblade?
- Derhenne. Hvis du røre, du købe. - Ja ja.
- Hvad skal du med dem? - Vent og se.
- Her er de. Et til dig. - Det lugter godt.
- Kan du lide det? - Et til dig.
Hvor kender jeg den lugt fra?
Det er din safransauce. Vi har vist ingen hemmeligheder mere.
- Du røre. - Ja. Jeg købe.
- Du købe. - To dollars.
Dagens entree er en fritgående and fra Hudson Valley -
- på en pureret bund af valnødder og squash -
- med stegte squash og blodappelsin -
- med en sauce af vilde champignoner.
- Fra... - Fra Cognac-distriktet.
Hvad synes du?
Nick fik den idé at sende minidesserter hjem i en æske.
- Det er så indlysende. - Ih ja.
- Jeg elsker vinene til den nye menu. - Det må du drøfte med Kate.
Fortæl om asparges-retten.
Vi tilbyder desuden en særlig mellemret -
- eller rettere, en forret med asparges og cippolini-løg -
- serveret med skiveskårne ræddiker.
Nick, parret ved bord 8 vil gerne hilse på dig.
- De forguder havaborren. - Kate står for maden.
- Hun hader jo at gå ud af køkkenet. - Hvad ved du mere om hende?
Jeg gider ikke skændes. Jeg er ligeglad med, hvem der går derud.
Men hvis det er dig, så lad være med at dolke nogen, der brokker sig.
- Du skal ikke se på mig. - Dig. Mig. Derind. Nu.
Hvad foregår der? Jeg vender ryggen til et øjeblik -
- og så er det Nick mig her og der.
Hun har tilbudt mig dit job.
Hvad? Hvorfor har du ikke sagt det?
- Jeg ville ikke gøre dig ked af det. - Jeg vidste, du ikke var til at stole på.
Du kan jo ikke stole på nogen. Du har aldrig stolet på nogen.
Hvorfor skulle jeg det, når der sker sådan noget?
Hvorfor havde du ikke mod til at få dit eget køkken i stedet for at tage mit?
- Tror du, det er sådan? - Ja, lige netop.
Ved du hvad, Kate?
Man kan godt lukke folk ind... Det opdager du måske en dag.
Du forstår det ikke. Det her sted er mit liv.
- Det er mig. - Nej, det er ej.
Det er kun en lille del af dig.
- Anna, det er mig. - Hej.
- Hvordan gik det? - Helt fint. Vi spillede Matador.
- Hvem vandt? - Det gjorde hun.
- Mange tak, Anna. - Vi ses i morgen.
Der er en ny besked.
Mandag klokken 23:54.
Bare lige så du ved det. Jeg sagde nej.
Ikke flere beskeder.
Bare lige så du ved det. Jeg sagde nej.
Kate.
- Er du stadig vågen? - Hvor er Nick?
Han tog hjem efter arbejde.
Sov nu. Klokken er mange.
Kate?
Du må godt sove med Louie.
Skat... det er sødt af dig. Han har brug for dig.
Godnat.
Du kan ikke bare smide ham ud. Det er min restaurant.
- Det har du gjort helt klart. - Find en afløser.
Du fandt da den sidste selv.
Jeg finder en.
Et certifikat? Jeg har ikke det der lille stykke papir.
Men folk kører jo rundt uden kørekort, selv om de ikke må...
Mit speciale er kød.
Jeg arbejder altid med kød. Pølser, oksekød, svinemørbrad.
Jeg er kendt for mine koteletter med safrankartoffelmos og limeasparges.
Jeg er god til folk. Jeg elsker mennesker.
Jeg er holdspiller, når jeg får min vilje.
Der var en misforståelse mellem mig og køkkenchefen -
- og bestyreren og ejerne.
Fyret er så..."du er fyret!" -agtigt. Vores veje skiltes på mindelig vis.
Hvorfor besøger Nick os ikke mere?
Vi har haft et... skænderi.
- Om hvad? - Fjollede voksenting.
Hvorfor vil du ikke fortælle det?
- Det er ikke derfor... - Kommer han tilbage?
Nej, det gør han ikke, min skat.
Zoe.
Til Zoe Kærlig hilsen mor
Zoe, er du vågen? Jeg er færdig.
Spiser du morgenmad?
Zoe?
Nick, det er mig. Er Zoe hos dig?
Da jeg stod op, var hun væk.
Jeg er her nu. De har ikke set hende.
Jeg fortalte om os i går, og hun blev ked af det...
- Hvad sagde politiet? - De tjekker bus- og togstation.
Hun er et barn. Hun ville nok vælge et sted, hun kendte.
Hun gik i skole og på restauranten.
Det skal nok gå. Hun har det garanteret fint.
Måske skulle vi se, om hun er taget hjem.
Zoe?
Måske har hun lagt en seddel.
Hun er her ikke.
Har hun taget rygsækken? Hvis hun ikke har pakket...
Hun har ikke Louie med.
Hun ville ikke stikke af uden Louie, vel?
Jeg har svigtet hende. Jeg har spoleret det hele.
- Vi skal nok finde hende. - Hun har bare brug for sin mor.
Jeg tror, jeg ved, hvor hun er.
- Der er hun. Lige dér. - Gudskelov!
Zoe, er alt i orden?
Zoe, det må du aldrig gøre igen.
Jeg var bare så bange for, at der var sket noget.
Hvad er der, min skat?
Jeg er bange for, jeg glemmer hende.
Vi glemmer hende aldrig. Det lover jeg.
Aldrig.
Og vi tager herud, lige så tit du vil.
- Du kommer med op, ikke? - Ikke i dag, min skat.
- Er I stadig vrede på hinanden? - Nej... Kom.
Vi ses deroppe.
- Hør her... - Hør her...
- Jeg ville bare sige undskyld. - Nej. Jeg vil faktisk sige tak.
Jeg har tænkt på det med, at jeg ikke tør gå efter mine drømme -
- og du havde ret. Så derfor...
...har jeg sagt ja til en stilling i San Francisco.
Køkkenchef i en ny restaurant.
- Fantastisk. - Ja.
Jeg havde ikke klaret det uden dig.
Køkkenchef.
Bord 7 siger, at hvis den skulle kremeres, havde han ikke sagt rød.
Den er da rød. Hvis den var mere rå, ville den gå ud og praje en taxi.
Det er reklamefolk. De lægger mange penge her.
Bare lav en anden.
- En rød bøf uden noget. - En rød bøf uden noget.
Hvor er lammet til bord 6?
Hvordan går det med vagtlerne? Få lidt fart på!
Terrin, carpaccio.
Fra spaden ved bord 7. Han spørger, om du har set en rød bøf før.
- Er den rød nok? - Er du vanvittig?
- Ja. Det er derfor, jeg går i terapi. - Nu skal I få en ny dug.
Nej, nej. Lad mig ordne det.
- Ikke dårligt! - Hvor var det bare skønt.
Jeg vil jo bare have en bøf.
Gid livet havde en kogebog. Med opskrifter på, hvad vi skulle gøre.
Ja, ja. Du siger: "Hvordan skal vi ellers blive klogere?"
Nej. Det ville jeg faktisk ikke sige.
- Vil du gætte en gang til? - Nej, værsgo.
Jeg ville sige: " Du ved det bedre end nogen anden."
De opskrifter, man selv skaber, er de bedste.
Lige et øjeblik.
- Der er en ting til, jeg aldrig gør. - Hvad er det?
Jeg trænger aldrig ind hos en mand, giver ham bind for øjnene -
- og fodrer ham med safransauce, mens jeg tigger ham om at blive her.
Gør du aldrig det? Det var en skam.
- Du svitser det først, ikke? - Javel.
- Husk at reducere saucen lidt. - Du går over stregen, skat.
- Nej. - Jo. Din ske ligger inde hos mig.
Jeg kan ikke gøre for, at din sauce er for tynd.
Du skulle nødig tale. Der er klumper i din zabaglione.
Du er vanvittig.
- Den er perfekt. - Lad nu bare mig afgøre det.
Du har ret. Den er perfekt.
Pandekager.
Zoe, det er nok.
Hej.
Tak, Zoe. Hvad er det?
Vent. Lad hende fortælle, hvad...
Tekstning: SDI Media Group